Astronauti jsou pro vědce něco jako laboratorní myši. Pohled z vesmíru za to ale stojí, přiznává kosmonaut Vittori
Od prvního přistání na Měsíci až po vznik Mezinárodní vesmírné stanice ISS lidé posouvají hranice nemožného. Lidstvo teď chystá cestu na Mars – a vědci se snaží najít způsob, jak ochránit hlavně jejich zdraví. Vesmír totiž přináší velká rizika, například radioaktivní záření. Pomáhat se snaží i vědci na Technické univerzity v Liberci, kteří se v době covidu proslavili svými nanorouškami.
Vědeckému pokroku pomáhá i astronaut Roberto Vittori – jako jeden z mála má zkušenosti s ruským i americkým vesmírným programem. Na vlastní kůži zažil i poslední let raketoplánu Endeavour. Na oběžné dráze byl třikrát, dohromady to bylo téměř 36 dnů.
„Být v mikrogravitaci znamená mnoho výzev a rizik. Svaly ztrácejí sílu, kosti zas hustotu. Jedním z méně viditelných rizik je kosmické rentgenové záření. Když jsme mimo atmosféru, jsme vystaveni záření ze sluneční soustavy, a to je docela velké riziko, protože ho kosmonauti přijímají ve velké míře,“ vysvětluje italský astronaut Vittori.
Astronauti se tak stávají zdrojem informací pro vědce, „vlastně jsou trochu jako laboratorní myši,“ dodává.
Mikrogravitace a zrychlené stárnutí
„Astronaut, který letí do vesmíru, je sám o sobě velkou možností pro medicínu. Asi je to trochu nepříjemná pravda, ale je to fakt. Být v mikrogravitaci je jako být vystaven zrychlenému stárnutí, což se na těle projeví. To samozřejmě není příjemné vědět, ale na druhou stanu, létání ve vesmíru je neskutečná odměna – a za tu to stojí,“ doplňuje astronaut.
Čtěte také
Podle Roberta Vittoriho je pak největší odměnou vědomí, že astronauté pomáhají pokroku v medicíně – například u onemocnění, kde zatím neexistuje léčba.
„Výzkum ve vesmíru má velký potenciál například pro endokrinologii, protože se všechno v našem těle děje hlavně díky hormonům. Jejich uvolňování do krve závisí na střídání dne a noci – a astronauti mají tento rytmus pozměněný. Ve vesmíru se chovají jinak i buňky rakoviny – rostou v jiném tvaru než na Zemi. Takže proto máme seznamy genů a proteinů, které se při růstu buňky ve vesmíru mění. Můžeme je studovat a hledat nové léky, například právě proti rakovině a dalším nemocem,” vysvětluje lékařka Carla Papadiová z římské kliniky ASL Roma1.
Exoskelet ČVUT
Pro měření vesmírných vlivů na člověka jsou potřeba citlivé senzory a přístroje. Své vlastní vyvíjí i výzkumníci z Českého vysokého učení technického. Díky speciálním čidlům dokážou měřit například kognitivní zátěž člověka, vysvětluje mi Patrik Kutílek z týmu biomechaniky a asistivních technologií.
Čtěte také
„Vyvíjíme především systémy ,nositelné‘ resp. ,přenosné‘, které se uplatní v praxi, a to v rámci tréninku i pro bezpečnostní složky, například po policisty, vojáky a podobně. Jde o zařízení pro monitorování a hodnocení biomedicínských dat – tedy záznam srdeční, dechové, pohybové aktivity.“
„Naším cílem je vyvinout systém založený na umělé inteligenci, který bude poskytovat zpětnou vazbu – resp. člověk, který například cvičí se dozví, jestli cvičí správně, nebo ne,“ popisuje další člen týmu z ČVUT Jan Hejda.
Většinu součástek si tým vyrábí sám pomocí 3D tiskárny v laboratoři v Kladně. Mohou mít různou podobu s ohledem na požadavky – jednou jsou součástí hrudního pásu, jindy třeba náramku. Jsou připevněné na tělo a přes wifi signál nebo bluetooth odesílají zaznamenaná data do počítače.
Čtěte také
„Současná verze senzoru vypadá jako trojúhelníček se dvěma elektrodami. Má to v podstatě pouze tlačítko pro zapnutí a indikační elektrody. Ty se tedy umístí na osm zvolených míst participanta a následně se automaticky připojí do systému. Senzory samy o sobě neměří pouze elektromyografii neboli EMG, ale měří i zrychlení, úhlovou rychlost a magnetometr,“ pokračuje Hejda.
Jak by mohla přispět k ochraně astronautů liberecká výroba nanovláken? To už si ale poslechněte v audiozáznamu pořadu Zaostřeno Báry Vránové.
Související
-
Klára Notaro: Kosmonaut Thomas Pesquet a jeho pohled na svět
Kdo patří mezi nejoblíbenější osobnosti ve Francii? Není to ani prezident, ani žádný fotbalista. Na prvním místě se drží dlouhodobě hudebník Jean-Jacques Goldman.
-
Ondřej Neff: Já jsem český kosmonaut
Radost mi udělala zpráva, že český pilot Aleš Svoboda je mezi 17 lidmi vybranými Evropskou vesmírnou agenturou jako tým možných astronautů pro evropský kosmický let.
-
Vladimír Remek není jediný. Kosmonaut z Čech je ještě jeden
Narodil se v Praze, ale od svých 15 let žije v USA. Proto svůj literární debut, který se stal v Americe senzací, napsal Jaroslav Kalfař v angličtině. Kosmonaut z Čech.
Více z pořadu
E-shop Českého rozhlasu
Hurvínek? A od Nepila? Teda taťuldo, to zírám...
Jan Kovařík, moderátor Českého rozhlasu Dvojka
![hurvinek.jpg hurvinek.jpg](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/4c83e43279b642121b870ce888c62be8.jpg?itok=5JPOJ2vm)
![](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/c61cb9fdb5b8bd1e1a6d06ebcb7110e7.jpg?itok=4Fwwcnre)
3 x Hurvínkovy příhody
„Raději malé uměníčko dobře, nežli velké špatně.“ Josef Skupa, zakladatel Divadla Spejbla a Hurvínka