Ivan Binar: Sojka na rameni
Byly prázdniny, pět nebo sedm let po válce. Zatímco tatínek je trávil ve fabrice účtováním a maminka v obchodě prodejem řemeslných výrobků, dítě si jich užívalo u babičky na dědině.
Než jsem tam dojel, muselo se třikrát přestupovat a nevyklánět se z okna, aby se jiskry z komína lokomotivy netrefily do očí. Kdovíproč se říká u babičky, když v té chalupě žije taky neméně významný dědeček?
Čtěte také
Zatímco vesničané pod nelítostným nátlakem vládnoucích komunistů vstupovali neradi do jednotných zemědělských družstev, kluků o prázdninách jako by se to netýkalo. Poté co zametli dvůr, naštípali dříví na podpal a vyházeli hnůj králíkům, byli volní jako ptáci.
Nevím, jak na tom byla děvčata, kdo by se ve věku rozbitých kolen a odřených loktů zajímal o holčičky! Hvízdl jsem na Mirka a pak s Mirkem jsme šli pro Pepíka, jenže Pepík nemohl, musel trhat lipový květ.
Šli jsme do Doubku, to je les kousek za vesnicí, prý rostou; hlavně janci a kuřátka. Cestou se můžeme vykoupat v Oku, v jezírku, které už před válkou vytrysklo v opukovém lomu. Janci jsou křemenáče a kuřátka lišky, aby nedošlo k mýlce. A skutečně, rostly.
Naučíme ji mluvit
V temném lese však se může přihodit ledacos i za bílého dne. Nám dvěma se toho dne přihodila mladá sojka; sojčími pírky už vybavená, pokoušela se lítat, ale moc jí to nešlo. Nechali jsme houby houbami a vrhli se na ni. Byla docela snadnou kořistí.
Čtěte také
S trochou hub nesli jsme si z lesa sojku. Tentokrát to bylo bez koupání, v nesení nevšední kořisti jsme se spravedlivě střídali a předháněli se v nápadech, co s tím ptákem uděláme: dáme ji do klece, nějaká už se najde a krmit ji budem jako slepici. Patří nám oběma, u každého pobude týden. Naučíme ji mluvit; když to dokáže papoušek nebo havran, proč by sojka nemohla?
Nejdřív jsme se museli kořistí pochlubit. Pepík slezl z lípy s košíkem květů a jenom zíral. Takhle zblízka sojku ještě nikdy neviděl. Aby zíral ještě víc, posadil si Mirek ptáka na rameno. Sojka mu na rameno ukápla cosi řídkého, zamávala křídly a vzlétla.
Vyletěla nad rozkvetlou lípu, nad hospodu, nad vesnici a zamířila k rodnému Doubku. Už jí to lítání šlo docela dobře. Stáli jsme tam tři pod lípou, ani nás nenapadlo tomu ptákovi zamávat.
Kdybychom tu sojku skutečně naučili mluvit, kdoví, co by nám o nás asi pověděla…
Autor je spisovatel
Více z pořadu
E-shop Českého rozhlasu
Víte, kde spočívá náš společný ukrytý poklad? Blíž, než si myslíte!
Jan Rosák, moderátor
![slovo_nad_zlato.jpg slovo_nad_zlato.jpg](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/19c0a47caca04bb76b27ba3edcdf74cd.jpg?itok=1i0_J3I_)
![](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/e2afc965669332fc5318f1eaa402a4b5.jpg?itok=i3X2CUFb)
Slovo nad zlato
Víte, jaký vztah mají politici a policisté? Kde se vzalo slovo Vánoce? Za jaké slovo vděčí Turci husitům? Že se mladým paním původně zapalovalo něco úplně jiného než lýtka? Že segedínský guláš nemá se Segedínem nic společného a že známe na den přesně vznik slova dálnice? Takových objevů je plná knížka Slovo nad zlato. Tvoří ji výběr z rozhovorů moderátora Jana Rosáka s dřívějším ředitelem Ústavu pro jazyk český docentem Karlem Olivou, které vysílal Český rozhlas Dvojka.