Ondřej Neff: Konstruktivní návrh
Až se jednou v budoucnu bude mluvit o naší dnešní době, možná ji někdo nazve dobou omlouvací. Nejčastěji se omluvy týkají minulosti. Nedávno odstěhovali v Mexico City pomník Kryštofa Kolumba někam na mexický Vydrholec. Je to součást omluvy za to, že Kolumbus objevil Ameriku. Podobných příkladů bychom našli mnoho. Omluvy se ale zdaleka nemusí týkat jen historie.
K omluvě se dostanete jednoduše. Musíte být dotčen respektive dotčena, a pokud se vám podaří dotčení vhodně ideologicky podložit, je vyhráno – můžete žádat omluvu. Všimněte si, že jsem slovo dotčen doplnil slovem dotčena. Kdybych to neudělal, možná by bylo na místě, abych se v příští glose omlouval posluchačkám, že i ony mají základní lidské právo na dotčenost a tudíž i na omluvu.
Čtěte také
To vše je snadno pochopitelné, nicméně někdy narážím na omluvu mimo hranici mých rozumových schopností.
Uvedu čerstvý konkrétní příklad. Rakouská sportovní lezkyně Johanna Färberová vymohla omluvu – prý dokonce podruhé – za to, že se na YouTube objevily nevhodné záběry v sportovním přenosu. Onen sport je bouldering, spočívá v lezení po speciálních stěnách s úchyty. Lezci si mažou ruce křídou, aby jim neklouzaly, a občas si ruce od křídy otřou o kalhoty. Zmíněná lezkyně měla šmouhy od křídy na zadku. Omluva byla za to, že ty šmouhy byly vidět.
Rozpoznávání zadků
Čtěte také
Jsem kořen ze staré školy a myslím si, že kdo by se lezkyni posmíval za křídové šmouhy na zadku, je prostě blbec. Můj pohled je ale naprosto nepodstatný. Věru nejsem boulderingový lezec, v tomto ohledu nemám šanci. Nedokážu se vžít do psychiky boulderingové lezkyně. Nicméně mě případ zaujal z technického hlediska. Omluva má smysl, pokud vede k nápravě.
Jestli tedy chcete kamerou snímat lezce či lezkyni, děje se to jaksi odspodu, protože se leze nahoru. Kdybyste to dělali jinak, třeba z jeřábu z výšky, diváci by neviděli nic podstatného, jen šešulku hlavy. Takže snímání zespodu je nutnost. Jsou tedy vidět záda a podvěsek zad, tedy zadek. Co tedy dělat, když bude umatlaný od křídy? Sprosté slovo se dá v rádiu nebo televizi vypípnout. Co ale s televizní kamerou? Jak zabránit pohledu na zadek v záběru odspodu?
Možná bude nutno najmout speciální zřízence, kteří budou vybaveni tyčemi s plácačkou na konci a budou zadky zakrývat, budou to zakrývači. Nebo to půjde dělat softwarově, kamery jsou bezvýhradně digitální. Jistě jste viděli rozmazané obličeje, to je součást technologie rozpoznávání tváří. Technicky je rozpoznávání zadků směšně jednoduchá záležitost. Místo zadku uvidíme mlhavý obláček. To je to správné řešení! A svět bude zase o něco šťastnější a správnější. Už aby to bylo.
Autor je vydavatel internetového deníku Neviditelný pes
Více z pořadu
E-shop Českého rozhlasu
Hurvínek? A od Nepila? Teda taťuldo, to zírám...
Jan Kovařík, moderátor Českého rozhlasu Dvojka
![hurvinek.jpg hurvinek.jpg](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/4c83e43279b642121b870ce888c62be8.jpg?itok=5JPOJ2vm)
![](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/c61cb9fdb5b8bd1e1a6d06ebcb7110e7.jpg?itok=4Fwwcnre)
3 x Hurvínkovy příhody
„Raději malé uměníčko dobře, nežli velké špatně.“ Josef Skupa, zakladatel Divadla Spejbla a Hurvínka