Petr Fischer: Orbánův únos předsednictví
Maďarský premiér Viktor Orbán už dlouhé roky hraje s Evropskou unií zvláštní hru. Jeho země využívá všechny výhody členství, zároveň se ale proti dohodám Unie neustále vymezuje a v mnoha oblastech jeho vládnutí balancuje na hranici unijních smluv. Hraniční rozhodování pak využívá jako nátlakový nástroj tam, kde od Unie něco potřebuje. Zpěčuje se, aby mohl vítězoslavně ustoupit.
Čtěte také
Podobně se Orbán chová i k pomoci Ukrajině, jejíž napadení Ruskem sice rétoricky odsuzuje, zároveň však odmítá vojenskou pomoc napadené zemi a přerušení obchodních a dalších vztahů s agresorem. Nakonec opět ustoupí, upozorňuje často i český premiér Petr Fiala, který právě proto odmítá stavět Orbána na pranýř a dělat z něj hrdinnou oběť všech nespokojených s politikou Evropské unie.
Jako dočasně předsedající EU nasadil Orbán nyní novou kritickou rychlost. Během krátké doby navštívil Ukrajinu, kde od začátku války nebyl, zajel za Putinem, za čínským prezidentem a nakonec za možným budoucím prezidentem Spojených států Trumpem.
Tváří se přitom jako mírotvůrce, přinejmenším jako někdo, kdo na rozdíl od EU dělá velkou státnickou politiku, jež překračuje všechny hranice. Zejména ty, které si nastavují lídři evropských liberálních demokracií, jež Orbán považuje za přežitek, neboť právě liberálové podle něj odklonili Západ od jeho tradičních hodnot, které naopak reprezentuje Orbán – rodina, stát, prosperita. Právě v této kritice si maďarský lídr rozumí s Putinem a odtud také pramení hlavní odpor vůči němu.
Čtěte také
Možná by se i dalo přijmout, že Orbán dělá důležitou diplomatickou práci, která by mohla vést k mírovým jednáním na Ukrajině, kdyby z jeho spanilé jízdy nevykukovala povrchní vypočítavost. Mírová jednání přece mohl Orbán vést dávno předtím, s Putinem se setkal již loni, což mimochodem maďarská veřejnost ve většině kritizovala (54 procent proti, 38 procent pro), a žádná iniciativa ze setkání nevzešla.
Čínský vůdce Si Ťin-pching byl v Maďarsku na státní návštěvě se všemi poctami v květnu, žádná mírová iniciativa z jednání nevzešla, šlo hlavně o čínské investice v Maďarsku. I s Trumpem komunikuje Orbán průběžně, aby byl připraven na případnou změnu v manévrování USA po prezidentských volbách. Proč tedy teď vše znovu?
Hrát za všechny týmy
Jako aktuálně předsedající Evropské unii Orbán samozřejmě přitahoval mnohem větší pozornost, zajímavější to bylo i pro Putina a Sia, protože názorová prasklina v EU byla najednou větší.
Čtěte také
Orbán sice popřel, že by byl na cestách za EU, ale už jejich načasováním, tím, že si počkal na „správnou chvíli“, přiznával, že bez evropského předsednictví by mělo menší význam. Už proto, že se tu otevřeně pracovalo s rozporem mezi maďarskou pozicí a zbytkem Unie a skrze předsednictví kumuloval Orbán svůj rozdělující politický kapitál.
Orbánův faktický „únos evropského předsednictví“ je zatím nejotevřenějším vypovězením loajality společenství, jehož součástí Maďarsko je. Orbán má jistě právo prosazovat své názory, jak chce, neměl by ale ke své politické cestě zneužívat ostatních partnerů v EU, kteří si v drtivé většině myslí úplně něco jiného.
Orbán je velký diplomat, jásali na sociálních sítích odpůrci liberální demokracie v Česku, to, co provedl, ale bylo ve skutečnosti diplomatickým faulem, dokonce vůči týmu, jehož kapitánskou pásku na základě demokratického rotačního zvyku na půl roku nese.
Velcí diplomaté málokdy hrají na sebe a většinou nenahrávají soupeři, natož aby faulovali vlastní hráče. Problém s Orbánem je hlavně v tom, že chce hrát ve všech týmech, a v každém jen tu svou hru. Jeho spanilá jízda s předsednictvím v kapse ukázala, že takové promaďarské win-win řešení neexistuje. Leda by Maďaři za vítězství považovali oslabenou Evropu, z níž sami z velké části žijí.
Autor je komentátor časopisu Euro
Více z pořadu
E-shop Českého rozhlasu
Víte, kde spočívá náš společný ukrytý poklad? Blíž, než si myslíte!
Jan Rosák, moderátor
![slovo_nad_zlato.jpg slovo_nad_zlato.jpg](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_3x2_mobile/public/images/19c0a47caca04bb76b27ba3edcdf74cd.jpg?itok=1i0_J3I_)
![](https://plus.rozhlas.cz/sites/default/files/styles/cro_1x1_mobile/public/images/e2afc965669332fc5318f1eaa402a4b5.jpg?itok=i3X2CUFb)
Slovo nad zlato
Víte, jaký vztah mají politici a policisté? Kde se vzalo slovo Vánoce? Za jaké slovo vděčí Turci husitům? Že se mladým paním původně zapalovalo něco úplně jiného než lýtka? Že segedínský guláš nemá se Segedínem nic společného a že známe na den přesně vznik slova dálnice? Takových objevů je plná knížka Slovo nad zlato. Tvoří ji výběr z rozhovorů moderátora Jana Rosáka s dřívějším ředitelem Ústavu pro jazyk český docentem Karlem Olivou, které vysílal Český rozhlas Dvojka.